Досега в "Старгейт SG-1":
Генерал Хамънд? Това е г-н Брегман.
Никой тук не иска да е част от вашето малко реалити шоу.
Президента на Съединените Щати ме покани за това.
Вижте, г-н Брегман. Вие сте тук да документирате ставащото точно.
Не да преследвате нещо против ВВС персонала.
Наричай ме Емет.
Знаете, че ще ви заснема, рано или късно.
Дори и това да са само серий от вашето отбягване.
Дано снимките на задника ми ви вършат работа.
Проклет да съм.
Това е нероденият ми син, сър. - Прикрийте се!
След като е включило оръжията е активирало дългообхватен предавател.
Обстрелват ни! Уелс е улучен.
Флиртувате ли с мен? - О, ами...
Извинете, мадам. Нужна сте в стаята за подготовка.
Ето защо не ни е позволено да снимаме.
Всеки път когато се отвори портала, нещо може да се обърка.
Само защото исках въздушно наблюдение.
Отне ми време да разбера, че е изпратило сигнал.
Вече няма значение.
И сега, развръзката.
Какво става? Трябваше да заснемем портала.
Отстраниха ни пак. - Нещо става.
Току що изпуснахте SG-1 в пълно бойно. - Заснехте ли го?
Не е разрешено. - Настояща дейност, знам.
Но SG-1? Д-р Джаксън не беше в графика за дни напред. Какво се е променило?
Не знам. - Нещо голямо?
Нещо голямо се случва по всяко време.
Какво е това? - Последвайте ме.
Д-р Фрейзър! - Съжалявам, трябва да вървя.
Нямате разрешение, г-н Брегман. И вие го знаете.
:::СТАРГЕЙТ SG-1::: Сезон 7, Епизод 18
ГЕРОИ Част 2
Има дни когато чувстваме напрежението. Обучена съм да се справям.
С цялото ми уважение,
как може някой да е обучен да се справя с извънземни, когато залогът е,
ако е вярно това, което съм чул, оцеляването на планетата?
Важно е да запомните, че не става въпрос само за тази планета.
Безброй хора из галактиката, произлизащи от Земята,
са били поробени от хиляди години.
Пренасяме битката при Гоа'улдите близо до тях.
Как мислите, че ще реагира светът
когато открият, че се води извънземна война без тяхното знание?
Не мисля, че аз трябва да...
Нима не трябва да го правим?
Не, не казвам, че не трябва да се защитаваме, просто питам за мнението ви.
Не мисля, че аз трябва да, хм...
Не. Спрете го.
Не знам...
Виждаш ли, не е нейна вината.
Притиснах я в ъгъла, а не искам нещата да изглеждат враждебни, така че...
Да го пропуснем ли?
Ами, превърти напред след извинението.
Там. Това е.
Един ден тайната ще излезе наяве. Как мислите, че ще реагират хората?
Много по-добър начин да зададеш въпроса. - Честно казано, не знам.
Надявам се да оценят всичко през което сме минали. С всичките му значения.
Надявам се да разберат защо отговорните хора са избрали да го запазят в тайна.
Трудно ли е да се пази тайната?
Да. От всички неща които върша тук, това е най-трудното.
Понякога гледаш какво се случва тук на Земята и ти идва да изкрещиш.
Иска ти се да кажеш на хората, че всичко е много по-голямо.
Спри тук и отиди, където д-р Джаксън казва "Дали съм прав..."
И ще ме пуснеш в интервюто на Картър.
Особено с изречението "Трудно ли е да пазите тайната?" Добре. Продължавай.
Дали съм бил прав няма значение, дори и да е така.
Истината има ли значение за вас? - Надявам се, за всеки.
Коя истина? За хората от Земята? Или говорим за някоя друга планета?
Хората на другите планети не са по-малко човеци.
Хора на които им е отнета свободата. Хора насилени да боготворят фалшиви богове.
Ами хората тук на Земята? Нямат ли право да знаят истината?
За това ли става въпрос? - Това ли? Не зависи от мен излъчването му.
Мислиш ли, че това трябва да се види? Ако зависеше от теб.
Точно тук. Отрежете.
Ами, не е толкова просто.
Питам ви. Мислите ли, че хората от Земята трябва да разберат за това, точно сега?
Какво мислите ще стане? - Хората не се интересуват, какво мисля аз.
Отрежи го това. На никой не му пука, че на никой не му пука, какво мисля аз. Махни го.
Добре. Няма го. - Продължаваме.
Не съм вършел, каквото сте вършили вие. На хората им пука какво мислите.
Ами, въпросът е относителен. И зависи от гледната ви точка.
Не, спрете. Това е ужасно.
Така ли? Мисля, че е доста интерсно. Свършихте добра работа с...
Бла, бла, бла, бла.
Това са само група говорещи глави. - Мога да гледам цял ден майор Картър.
Трябват ни картини, за да разкажем историята. Това, което правят тези хора, добро или лошо,
прави кацането на Луната да изглежда като разходка в парка.
И какво имаме ние да покажем? Бля бля бля. Нищо.
Къде е ответната снимка на Шепърд, играещ голф на луната?
Нямаме я. Това е невероятно отегчително.
Здрасти, Джак. Благодаря, че се отби. - Казал си, че има шест Джаффа.
Къде си се учил да броиш?
Корабите се приземиха, когато казахте, че минавате портала.
Нещо ми подсказва, че партито е в твоя чест. Донеси ли пълнителите?
Разкриха ни местоположението.
Няма да успеем да задържим портала дълго.
Няма значение. Няма да можем да удържим позицийте си.
Трябва ми повече време за да стабилизирам пациента. Не може да го местим все още.
Сър! Трябва да отстъпим!
Сър!
Това е 50-ти калибър, нали? Това нещо може наистина да те раздруса.
Момчетата ни са тренирани... - Шегувах се.
Какво е това? Смимайте го. Ще обясниш ли как работи?
Ъъ, разбира се.
Момчетата обичат да играят 'Space Invaders', когато са свободни.
Ха ха. Много смешно. - Не, очевидно е, че се шегувам.
Напълно неуместно е войник на ВВС да играе видеоигри по време на работа.
Може ли да продължим? Какво е онова там, на стената?
Това е ръчния контрол на Ириса. - Сега шегуваш ли се?
Сериозен съм. Входящ тунел! - Трябва да напуснем веднага.
Не, продължавай да снимаш! - Не мога да го направя.
Не мога да го направя. - Отстранете филмаджийте!
Веднага!
Под обстрел сме и имаме ранени. Идваме под огън.
Получаваме кода на SG-1, сър.
Отворете ирисът.
Насам, сър. - Медицински екип при портала.
Трябва да разчистим района.
Съжалявам за това. Ето, вземи проклетото нещо.
В бъдеще, сър, оставете работата с камерата на мен?
Оставям ти я. Ето я, идва. Да вървим.
Не го гледай, тук можем да снимаме. Последвайте ме. Включете звукът!
Майоре! Какво се е случило? - Моля ви.
Знам за поне един ранен. Искам да кажа само...
Виж какво, остави ме. И изключи проклетото нещо!
Не, искам да кажа само, колко съжалявам...
Защо е изключена камерата? Ако не знаете какво правите тук, аз знам.
Тези хора рискуват живота си за нас.
Искам да видя какво преживяват, дори и те да не искат.
Искам и другите хора да го видят.
Какво мислиш, че правят там? Защитават и опазват тайната?
Това е свят на Мао, на Сталин.
Свят на тайна полиция, тайни процеси, тайна смърт.
Насилвате пресата към мрака и ще получите само лъжи и намеци.
И няма нищо по-лошо за свободното общество
от преса, която е в услуга на военните и политиците.
Нищо!
Ще изключваш тази камера само когато аз ти кажа да я изключиш!
Мислите ли, че ми пука какво мислите за мен?
Вие служите на хората. Аз също.
Хей, как сте?
Преполагам, че не знаете нищо за това, какво става там?
Има много ранени. Най-малко двама са улучени.
Имало е престрелка. Единият от екипите е попаднал в засада,
затова са изпратили SG-1, SG-5, Фрейзър и медицинския екип.
Някой от първия екип е ранен лошо.
Една сестра каза, че има жертва. - Някой е умрял?
Тя не каза кой. - Картър няма да плаче, освен...
Чухме, че някой е починал. Какво ще ни кажете?
О'Нийл.
Сигурен ли сте? - Не, чух, че О'Нийл е в клампер.
Отнесъл е заряд. Не се движи.
Генерал Хамънд. Г-н Уулси.
Генерале.
Знам, че тези заповеди са от офиса на Кинси Защо не ми разкажете останалото?
Като председател на Надзорния Комитет,
Кинси помоли, да преразгледам решението, отнясащо се за опита за спасяване на SG-13.
"Опит"? - Имаше няколко жертви, сър.
Не бих го нарекъл успех.
Решенията ми се преразглеждат от Началник ВВС и президента.
Досега не съм изпратил дори и предварителен доклад за мисията.
Когато го направя, можете да го прочетете.
Оторизиран съм да започна пълно разследване,
като част от по-обширната инспекция на стратегическата политика на SGC.
Прилагам списък с интервютата, които ще проведа, и необходимите ми материали.
Очакваме пълното ви съдействие.
Генерале.
Как се справяте?
Добре съм, сър. - Говори ли с агент Барет?
Каза, че доколкото знае, Уулси е чист. Но е схватлив, доколкото са разбрали.
Завършил е Бизнес Администрация и Законодателно Право в Харвард.
Бил е водещ съветник на Инженерния Корпус и е сядал на масата на отбраната.
Напуснал е, когато се е разбрало, че има финансови връзки с голяма корпорация
която е получила над $800 милиона от Пентагона с договори за отбраната.
От тогава е в NlD.
Барет ми изпрати по факса тази вътрешна NlD бележка, която Уулси е написал наскоро.
Мисля, че трябва да я прочетете.
Какво да правим, сър?
Просто кажете истината. - Да, сър.
Ще има паметна служба в сряда.
Мисля, че ще е уместно, ако кажете няколко думи.
Да, сър.
Сър?
Вие как се справяте?
Опитваш се да си кажеш, че...
всеки мъж и жена които са под твоето командване са еднакво важни.
Всеки трябва да е еднакво ценен, ако ще трябва да вземаш решения,
които засягат живота им, както правя аз.
Но не е така.
Сближаваш се с някои хора.
Не искаш да загубиш, който и да е.
Седнете, майоре. Нека ви обясня, защо съм тук.
Знам защо сте тук.
Вярвам, че секретните военни операции имат нужда от надзор.
Не един път сме били под лупата на NlD.
Знам, че залозите тук са винаги високи,
но имаше сериозни жертви, този път.
Някой, с голяма стойност за тази програма е мъртъв.
Знам. И не си и помисляйте, че някой го приема леко.
Отдавна сте боен офицер.
Не ви е за първи път, да губите близък колега.
Не очаквам и да е последният.
Искам да съм сигурен, че не е било възможно да се предотврати в този случай.
Противно на това, което си мислите, единствената ми цел е истината.
Имате ли въпроси?
О, да. Няколко.
Защо си мислехте, че е безопасно SG-13 да остане на планетата?
Това не е по моята част.
Но си мислехте, че си заслужава да рискувате живота на SG екип
за да направи въздушен оглед на руините.
Устройството беше повредено. Отне време да оправим интерфейса.
Паметта съдържаше огромно количество информация.
Искаш да приема, че рискът е бил допустим?
Това ни е работата. - Да вземате грешни решения.
Лесно е да предскажете резултата, когато играта е свършила.
И ако бяхме намерили оръжия в руините, нямаше да водим този разговор.
Но не намерихте. И го водим.
Ако е имало оръжия в руините, те сега са в ръцете на Гоа'улд.
Фактът е, че мисията е оплескана от началото до края.
Ние не изоставяме хората си.
Не можете да искате от войници, човешки същества, да рискуват без подкрепление.
Без да знаят дали ще бъдем там.
Вие сте влизала в бой, където сте знаела, че няма подкрепление.
Вероятността винаги я има, при всяка мисия през Старгейт.
И, моля ви, майоре. На никой не му харесва да си признае,
но има ситуации в които животът на едно човешко същество е допустима загуба.
Случаят не е такъв сега.
Не, в този случай е просто късмет, че не са загубени повече животи.
Бих казала, че е умение, тренировка и твърдост.
Като приемеме, че сте специалист по Гоа'улдски тактики,
не беше ли разумно да се направи заключение, че това е засада?
Само защото не сте от нашата армия и не подлежите на военен съд,
трябва ли да ви напомням, че от вас се очаква да следвате заповедите.
Както правех във въпросния ден.
Ако не свидетелствате днес,
ще ви вкарам в затвора, докато не го направите.
Уволнете ме, хвърлете ме в затвора. Правете каквото искате.
Д-р Джаксън. - Да, сега не е удобно.
Чух само малка част от станалото.
Надявах се, че ще можете да потвърдите някои неща.
Съжалявам.
Вие дали...?
Ще се оправиш, Саймън. Ще си бъдеш вкъщи за нула време.
Насам! Имаме ранен!
Има много кръв, идваща изпод него.
Ще ви прикривам от билото.
Аз съм д-р Джанет Фрейзър. Чувате ли ме? - Да.
Лошо съм ударен. Не мога да се движа. Не чувствам крака си. Минало е през мен.
Как се казваш? - Старшина Уелс. Ще умра ли?
Не и според мен. Трябва да го пробърнем, да спрем кървенето.
Саймън, дръж се. Добре. Леко.
Добре, на три. Едно, две, три.
Аз съм Даниел Джаксън. - Знам. Знам. SG-1.
Ще се оправиш. - Кучи син.
Изникна от нищото. Застреля ме в гърба.
Да говорим за нещо друго. Как е вкъщи?
Жена ми е бременна. - Така ли? Първото ли ти е?
Да. - Поздравления.
Това е добре. Поне го почувства.
Откриха ни позицията. Няма да удържим портала.
Няма да удържим и нашата позиция за дълго.
Трябва ми време да стабилизирам пациента.
Не може да го местим все още. - Тръгвайте без мен. Оставете ме.
Никой няма да си тръгва. - Не мога да повярвам, че няма да видя сина си.
Концентрирай се. Знаеш, че ще имаш момче, така ли?
Кажете ми истината. Няма да успея, нали?
Ще се оправиш. - Д-р Джаксън.
Моля ви, нека само кажа на жена си, нека и кажа, че...
OK. OK.
Готово.
Дишай, Саймън.
Казах, че сега не му е времето. Коя част от това не разбрахте?
Заснел си нещо, нали? - Махай се. Махай се.
OK.
Тръгвам си. Добре.
Знаеш ли, аз, хм...
Правех филм за военен фотожурналист. Името му беше Мартин Кристовски.
За шест месеца беше заедно с един отряд във Виетнам.
Денят, точно преди да си замине -
предния ден - излиза с отряда.
Просто на рутинен патрул, или поне така си мислили.
Но внезапно, лейтенантът го бутнал долу.
И Кристовски, без да иска да направи снимка,
но ръцете му държали фотоапарата и той се ударил в земята.
И снимката хванала...
лейтенанта...
как получава... куршум... в главата.
Кристовски ми каза "Онзи куршум щеше - трябваше - да удари мен."
Той никога не показа тази снимка на когото и да било. Не и за 25 години.
Но след 25 години, станал една сутрин и погледнал снимката.
И видял нещо...
което... не било... ужасно.
И той решил да разкаже историята, защото осъзнал,
че не е заснел просто един умиращ човек.
А човекът...
спасил живота му.
Картините... които правя,
които опитвам да направя,
са за това което правите всеки един ден,
в изключителни обстоятелства, които никой не може да си представи.
Не знам, какво се е случило там. Съжалявам, каквото и да е било.
И ако си заснел нещо от него, това няма да промени заснетото.
Ще се променят само нашите чувства.
Генерале.
Подготвил съм писмените показания.
Това е доклада ви за мисията. - С един куршум два заека.
Добре, тогава. Значи приключих. - Тогава, значи си тръгвате.
Президентът ще получи доклада ми до края на седмицата.
Зная, че ще бъде поне толкова интересно, колкото бележката ви за икономиката на SGC.
Няма да ви питам от къде я имате.
Каква беше цената в долари, за един член на SG отряд?
Много добре знаете, че не съм искал да поставям цена за един живот.
Хладнокръвен е фактът, че ни струва милиони за да обучим тези мъже и жени.
И това е частица от капитала отпускан от Пентагона.
Осъдително е, че данъкоплатците на тази страна дават огромни суми
за война за която не знаят нищо, и получават малко, да не кажа нищо, в замяна.
Ако за Старгейт знаеше обществото, и вашите действия се оценяваха публично...
Искате да кажете, че пращането на спасителен отряд, струващ $27 милиона за да се спаси
един човек е лошо бизнес решение.
Поставяте думи в устата ми. - Казахте го черно на бяло.
Не мисля, че бихте посмели да го направите, ако това не беше секретна операция.
Президентът е помолил документален екип да стигне до истината за ставащото тук.
Защо не слезем и да им покажем цялата истина така, както я виждате вие?
Бележката е засекретена.
Разследването е секретно. Ако вие издадете и частица от двете,
ще се погрижа да сте на студено, тъмно място до края на дните ви.
Генерале. - Какво има, полковник?
Охраната е хванала г-н Брегман, опитващ се да влезе в лазарета. Твърди, че се загубил.
Отървете се от него. - Сър? Заповедите други ли са, сър?
Изритайте му задника, полковник.
Какво е това? Какво става? - Генералът ви изхвърля от базата.
Не, не, не може да го направи. - Той е генерал.
Ще спреш ли да прибираш? - Продължавай.
Имате един час да се изнесете от базата и да ми се махнете от очите.
По чие нареждане? - На висшестоящите.
Искам да се обадя по телефона.
Обадете се на когото искате. Има платен телефон на повърхността.
Всъщност, ще ми трябва червения. - Доста сте нахален.
И майка ми казваше същото.
Наредено ми е да предам касетата.
Виж, и аз също не съм доволен.
Можех да го оспоря.
Касетата може да се изгуби, или случайно да се изтрие. Такива неща се случват.
Но няма да го направя.
Исках да изхвърля от тук онзи хитрец.
Но в светлината на разследването на NlD,
мисля, че трябва да има запис на това, което се случва зад секретните доклади.
Доверявате се на Брегман да го опише?
За сега нямам друг избор.
Взех касетата. Пусни я.
Докладите от мисията са разсекретени. - Минутка само.
Кажи и го сам.
Съжалявам за това.
Обичам те толкова много.
Просто исках...
Господи, изключи го! Изключи го! Не искам да ме вижда как умирам!
Саймън! Саймън! Погледни ме.
Няма да умреш, разбра ли?
Не изминах целия път до тук за нищо.
Спряхме кръвотечението. Ще те носим на носилката.
Ще те заведем вкъщи за нула време, разбра ли?
Просто се дръж, войнико. - Да, мадам.
Боже! Какво стана? Уцелена ли е?
Справих се с него. Чисто е, д-р Джаксън.
Трябва ми лекар!
Фрейзър е улучена! Трябва ми лекар! - Тя добре ли е?
SG водач. Д-р Фрейзър е улучена. Позиция...
Трябва ми лекар!
О'Нийл е жив. Също и Уелс.
Д-р Фрейзър не успя.
Сър.
Чухме, че сте станал.
Да.
Малко слаб, все още, но казаха, че мога да се прибирам.
Късмет е, че заряда от жезъла те е уцелил точно там. Новата жилетка върши работа.
Не помогна много на Фрейзър.
Не.
Как е Каси?
Тя е силно дете. Тя е оцеляваща, знаеш?
Да.
Ще говориш ли на службата?
Сър, искам да ви кажа...
Когато бяхте там долу, аз...
Наистина се радвам, че сте добре.
Ела тук.
Д-р Джаксън. - Хей. Моля те, наричай ме Даниел.
Чух, че ще се възстановите напълно.
Така казват.
Говори ли вече с жена си? - Да.
Всичко наред ли е? - Да.
Не съм те питал за кога е определена.
Две седмици. Казват, че до тогава ще съм навън.
Това е чудесно. - Да.
Просто исках да видя как си, така че...
Тя е мъртва заради мен.
Не.
Не, тя е мъртва защото Джаффа я простреля.
Тя си вършеше работата. Както и ти си вършеше своята, когато Джаффата те уцели.
Не мисля, че беше редно. - Не беше редно.
Нищо за това не е редно.
Но не беше твоя грешката.
Ей, Тийл'к.
Генерал Хамънд ме помоли да говоря на паметната служба.
Знам.
Не знам какво да кажа. Нищо не ми изглежда достатъчно добро.
Вярвам, че би трябвало да говорите само от сърцето си.
Трябва да взема Каси.
Майор Картър.
Обмислях какво бих казал, ако имах тази възможност.
Наистина ли?
Но вярвам, че ще е най-добре, ако го кажеш ти.
Тук съм. - О.
Казаха ми, че може да сте тук, д-р Джаксън.
Да.
Аз само, ъм...
идвам да ти върна това.
Няма да го използвам.
Чакай.
Искам да го използваш.
Знаеш ли, умрях в тази стая.
Възнесох се.
Д-р Фрейзър направи всичко възможно.
Изкара три дни без сън.
Дори и накрая, не искаше да ме пусне.
Дължах и... много повече, отколкото върнах.
Мислих много за онова, което ми каза за Кристовски.
Мисля, че това показва каква беше Джанет Фрейзър наистина.
Аз също.
Искам другите хора да го научат.
Джанет Фрейзър беше необикновена личност.
Беше мила, и забавна, и талантлива.
Но най-вече, тя беше смела.
Дори и да опитам, няма да намеря думи за да изкажа уважението си.
Да изкажа признателността си.
За радост, получих помощ.
Докато само думите не са достатъчни, има няколко имена, които ще помогнат.
Често говорим за тези, които дадоха живота си в служба на страната.
Макар че Джанет Фрейзър направи точно това, животът и беше и нещо друго.
Това са имената на мъжете и жените, които не умряха в служба,
но които са живи днес заради Джанет.
Майор Саманта Картър.
Д-р Даниел Джаксън.
Полковник Джак О'Нийл.
Тийл'к.
Сержант Кони Смит.
Майор Ян Хюлс.
Старшина Саймън Уелс.
Нашите въоръжени сили, измениха значението на "световна война".
Млади мъже и жени от страната ни са се унижавали пред най-лошите тирани.
Издълбаваме благодарността си в камъка. Отпечатваме я върху медали.
Внимателно се грижим за местата, където лежат нашите борци за свобода.
Повече от всякога, трябва да предадем историята на следващото поколение.
Да завладеем въображението им, докато отдаваме почит на тези, рискуващи живота си
за запазването на нашия начин на живот.
Срамота е, че никой няма да го види.
Наистина?
Вие, ъм...
Не мислите ли, че е малко сантиментално?
Не. Добро е.
Ами, това е облекчение.
Да го чуя от вас, измежду всички хора.
Като се има предвид какво изпитвахте към работата ми. Разбирам, какво сте чувствали...
Достаъчно съм голям за да си призная, че грешах. Радвам се, че не се отказахте.
Това означава много за мен, сър.
Писал съм доста писма на близки роднини.
Сякаш нищо не е достатъчно. Те заслужават повече.
Това е нещо повече.
Благодаря ви, сър.
Има още нещо, генерал, което все още липсва, но има значение.
Ще се погрижа.
Влизай, влизай.
Даниел, това е жена ми, Марси.
Здрасти. Бих ви прегърнала, но...
Моля те, не ставай.
Това е дъщеря ми.
Красива е. - Благодаря.
Ултразвукът е сгрешил, а? - Да.
Как се казва?
Джанет.
Хубаво е.
Момчета... Том.
Емет.
Готови ли сте? - Готови.
Звук?
OK. Първи въпрос.
Добре.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2004